I tidigare avsnitt:
Jag känner dr Suresh. Jag kan hjälpa er att hitta honom.
Vi besegrar Vitskägg tillsammans. Först besegrar vi hans armé.
Hon vaknar inte. Vi åker till Företaget.
Om man anförtror dem det man bryr sig om är man fast.
Du ska hämta nån som behöver oss.
Många av de vi träffar kan inte styra sin förmåga.
Det är viktigt för oss att du hjälper såna som henne.
- Var du med en kille? - Jag sökte till hejaklacken.
- Lova att du inte ska dejta. - Okej.
- Målade jag den? - Det kan vara Montreal.
- Ricky! - Hon som gjorde det letade efter mig.
Jag är ledsen. Jag borde inte ha låtit honom skydda mig.
Det var hans val, Peter.
Min bror var en idiot ibland.
Hon letade efter mig. Du får inte bli nästa offer.
- Jag ska ta reda på vad hon vill. - Hur då?
Flygbiljetten och tavlan pekar på Montreal. Det är en början.
- Jag följer med. - Nej.
- Jag vill inte riskera ditt liv. - Vi var i Montreal-tavlan båda två.
Jag ska vara med när du hittar Rickys mördare.
- Varför då? - För att döda subban.
Ett, två, tre, fyra, å-t-e-r-v-i-n-n.
Fem, sex, sju, åtta-
- det är vår planet, nu ska vi plantera ett träd!
- Heja Costa Verde! - Sluta, snälla!
Jag klarar inte mer. Vet ni hur hemskt det är att se er?
- Alla tre får avslag. - Nästa! - Är du galen?
- Claire var suverän. Jag röstar "ja". - Okej.
En röst på Claire. Vill nån annan ställa sig på Mays sida?
Som jag sa. - Nästa!
- Tack för att du försökte. - Du var verkligen otrolig.
- Jag vet inte hur Debbie tänker. - Skolan förtjänar hejaklacksledare...
...som är speciella.
Du är helt enkelt inte speciell, Claire.
- Hur var det? - Perfekt, ännu en gång.
Hur länge ska vi fortsätta? Jag vill åka hem.
Snart, jag lovar. Vi tar en paus.
Tänker du berätta vad som pågår? Var är vi? Du bara tog med mig.
Du är i Hartsdale i New York. Det här företaget hjälper såna som du.
- Finns det fler som jag? - Alla har olika gåvor.
Du är den första med adoptivt muskelminne.
Är det så det heter? Varför händer det här mig?
Vi vet inte. De genetiska markörerna är ett mysterium.
- Du har fått en otrolig gåva. - Jag instämmer.
Ni är speciell, miss Dawson.
- Vem är du? - Bob. Jag leder verksamheten.
Får jag tala lite med er, doktor?
Har ni kartlagt miss Dawsons förmåga?
Ja. Hon kan kopiera vilka handlingar som helst.
Bra.
Nu kan vi avgöra om det här stoppar allt det där.
Vad är det där? Experimenterar ni med viruset?
Det måste man göra för att skapa ett vaccin, doktor.
Vi vill ta bort Monicas förmåga utan att skada henne.
- Ni kanske skapar en obotlig stam. - Gabriel Gray dödade många människor.
Vissa förmågor måste stoppas till varje pris.
Monica älskar sina förmågor. Vi kan inte bara ta dem ifrån henne.
Det är bäst så.
Ska ni injicera henne utan hennes medgivande?
Nej, det ska ni göra.
Det är en muterad stam.
Om virusets biologiska struktur har ändrats kan hon dö.
- Du måste chansa. - Experiment på människor är fel.
Du tog ju med dig Molly dit.
- Jag hade inget val. - Vägrar du gör de sig av med dig.
Då har vårt arbete varit förgäves och du förlorar Molly.
Det är bra att ha principer-
- men om Företaget ska krossas måste vi vara hänsynslösa.
Gör mig inte besviken, Suresh.
Kolya? Vi kommer att bli sena till festen.
Så stilig.
Så där. Låt farmor...
- När kommer ni hem? - Kl. 15.
Om det inte finns godis. Då lovar jag ingenting.
Ivan...
Ivan, min gamle vän.
Vi måste prata.
Är nåt på tok?
Jag ljög för min pappa. Jag sa att jag hade gått med i hejaklacken.
- Det var illa. - Uttagningen var förra lektionen.
Jag blev inte antagen. Vad ska jag säga?
Att du har träffat en kille.
Han sa att jag inte får dejta förrän jag är 21 år.
- Och? - Måste inte du lyda dina föräldrar?
Jag kan flyga. Det sätter föräldraövervakningen ur spel.
- Vi får lösa det åt dig. - Det är omöjligt.
Jag anses inte vara tillräckligt speciell.
Du är läcker och har en kraft. Alltså är du bättre än Debbie.
Du är rar. Men hon har hela gänget i ett järngrepp.
Med såna tjejer krävs det bara att nån trotsar dem.
- Gör det. Sätt henne på plats. - Hur?
Vad är hejaklacksledare mest rädda för?
Offentlig förödmjukelse?
Hon kan få smaka sin egen medicin.
UTANFÖR PARCELA DELGADO NÄRA USA: S GRÄNS
Din förmåga är fascinerande.
- En gåva. - Det jag gör är fruktansvärt.
Jag har tagit många liv och kan inte kontrollera det.
Jag var som du.
- Jag kunde göra otroliga saker. - Du?
- Som vadå? - Jag kunde flytta saker med tanken.
Jag kunde höra en knappnål falla på flera kilometers håll.
Men sen...
...försvann allt.
Jag måste träffa dr Suresh för att återfå dem.
Vill du vara annorlunda?
Jag vill vara speciell, unik. En förmåga behöver inte vara en börda.
Den kan vara underbar.
Stanna vid nästa mack.
Jag ska hitta nån som kan smuggla oss över gränsen.
Gabriel, då?
Jag litar inte på honom. Jag ser hur han tittar på dig.
- Är det nåt problem? - Han vill anlita en smugglare...
...och korsa gränsen utan dig. - De är opålitliga.
Gud sände Gabriel till oss. Vi borde förlita oss på honom.
Det är okej. Vi korsar gränsen tillsammans.
Jag är glad att vi hittade dig, Gabriel.
Började ni utan mig?
Förlåt. Det är så fängslande.
Hiro och Kensei tog sig till Vitskäggs läger. Ser du?
Sluta! Hoppa inte framåt.
Jag måste veta alla detaljer. Börja där vi slutade.
Okej.
I kväll ska vi anfalla.
KISO-BERGET, JAPAN
Vi tre mot en armé.
Trots krafterna fruktar jag för svärdsmedens liv.
Och för Yaeko, kvinnan jag älskar men inte kan få.
Du bör tänka om.
Att frita din far blir farligt.
Så länge Kensei kämpar vid min sida fruktar jag ingenting.
Men hur ska vi hitta min far bland alla dessa tält?
Berättelsen.
"Kensei spårade röken till flamman" -
- "och hittade Vitskäggs skatt."
Där. Tältet som ryker.
Tältet som ryker?
Det är inte läge att gissa. Min fars liv står på spel.
Du har rätt. Förlåt.
Säg mig, Hiro... Varför är du fortfarande här?
Varför riskerar du ditt liv för min fars skull?
Vilken strid det kommer att bli!
- Hittade du min far? - Ja, min älskade. I tältet som ryker.
Du hade rätt, Yaeko. Du är trygg när Kensei är här.
Kom nu!
Isaac Mendez-
- målade en serie tavlor som började med Kaitos död och slutade med min.
Jag är tyvärr pensionerad.
Jag är regionschef på en textilfabrik som du är på pappersföretaget.
Skitsnack. Var är tavlorna?
Tror du att du skrämmer mig? Jag skolade dig och din osynliga partner.
Jag lärde dig allt!
Då vet du vad jag är kapabel till. Tvinga mig inte att göra det här.
Vad är det här? Vill du ha information?
Haitiern kan inte hjälpa dig.
Han kan ta sig in i ditt huvud och sudda bort dina käraste minnen.
Fundera noga. En man i din ålder. Fina minnen ger ditt liv mening.
Ditt bröllop på Capri, Andreis och Mikhails födelser.
Det vore synd om de försvann, borta för alltid.
Du kommer inte att göra det.
- Jag är din vän. - Du var min vän.
Börja med den dag han mötte sin fru. - En båttur på Donau, va?
Berätta om Katerina.
Er smekmånad.
Hennes favoritblomma.
- Jag minns inte. - Jaså?
Efter 35 år tillsammans. Så synd.
Är du redo att prata eller ska vi fortsätta?
Dra åt helvete.
- Hej, raring. Är allt som det ska? - Ja. Får jag låna bilen i kväll?
- Vad sa din mor? - Jag skulle fråga dig.
Jag ska träffa hejaklacksledarna sen. Jag ville säga det. Total ärlighet.
Det var väldigt ansvarsfullt av dig.
- Ta bilen, men gör en sak för mig. - Visst.
- Lås dörrarna den här gången. - Det ska jag. Tack.
Var det nåt mer?
- Var är du nu? - På chefsutbildning i Tulsa.
- Jag är sen. - Får du redan åka på sånt?
Jag lär mig fort. Nu måste jag gå.
- Jag älskar dig, Claire. - Jag älskar dig också, pappa.
- Vad tycker du? - Okej. Jag är med.
Din dotter Claire?
Det måste vara svårt för henne. Ständig rädsla för upptäckt.
Särskilt för en tonåring.
- Är du inte trött på att fly? - Jag skyddar henne.
- Du kan inte gömma dig för evigt. - Ta minnena av mig, min familj...
...allt jag har sagt. Ta bort allt! - Vänta!
Jag är som du. Familjen kommer i första hand.
- Vad sägs om en överenskommelse? - Vadå?
Du var min skyddsling. Så hängiven. Du gjorde mig stolt.
Jag saknar det. Jag vill ha dig tillbaka.
Företaget har förändrats. Kom tillbaka, så blir ni säkra allihop.
Jag ger dig mitt ord.
- Tavlorna? - Du får veta allt.
Jag kan ge dig ditt liv tillbaka.
Lita på mig.
- Vad är det? - Ett ofärdigt gränsstaket.
Det där är USA.
Vi klarade det, Alejandro! Det där är USA!
Ni bryter mot immigrationslagen. Vi har kontaktat gränspatrullen.
Okej, killar! Upp med händerna!
- Vilka är de? - Fuskpoliser. Kör runt dem.
Vi kanske måste skada dem!
Gud hjälpe oss.
Vad är den där till?
Kolinergika. Det är rutin, för att se om din förmåga förbättras.
- Glöm det. Inga sprutor. - Det är den sista fasen av testerna.
En spruta, sen kan du åka hem.
Okej.
Men gör det fort.
Jag kan inte göra det här.
Dr Suresh?
- Jag vägrar. - Då gör nån annan det.
Det finns mer av den där varan.
- Sluta! Vad gör ni? - Skaffa en ny forskare.
Jag tar Molly och sticker härifrån.
Sista varningen, killar! Öppna den!
- Vi måste åka. - Vi borde inte ha lyssnat på honom.
Kör nu!
- Det händer. - Räck mig din hand.
- Låt bli. - Du kommer att dö!
Vi måste ta oss förbi männen och vapnen.
Du kan använda din gåva.
Ut med dem!
Ta min hand, Maya! Fort!
Kom igen, killar. Nu kör vi.
Vad gör du, Maya?
Kör.
Nästa gång du funderar på att äta lite mer glass-
- ska du komma ihåg en sak:
Pennan ljuger inte.
- Utseendet är viktigt. - Är det här nödvändigt?
Ja, för fan. Jag kanske måste fånga ett av de här fettona.
- Får jag prata med dig, Debbie? - Du är inte välkommen här.
Jag gör dina biologiläxor i en vecka.
Du får fem minuter.
Jag vill ha en chans till i uttagningen.
Jag uppskattar ansträngningen.
Att försöka höja din status på skolan är väldigt amerikanskt av dig-
- men alla har sin plats i världen.
- Så du tänker inte ändra dig? - Fattar du trögt?
Claire? Claire!
Claire!
Herregud.
Hon låg där. Nacken var vriden och hon blödde.
- Sen jagade han mig. - Den flygande, maskerade mannen?
Jag kom undan, men Claire var död. Hon låg där. Jag såg henne. Hon...
Vad är det som pågår?
- Jag såg den där saken släppa dig. - Jag mår bra.
Ni har väl inte sett en flygande, maskerad man i kväll?
Jag? Nej. Jag hängde bara med Debbie.
- Hittade du nåt? - Inga döda kroppar.
Men jag hittade den här.
Hur mycket har ni druckit, miss Marshall?
Nu åkte hon fast.
Vi har ont om tid. Yaekos far är där. Ta hand om vakten, så kommer vi.
Du har gett mig ett syfte. Jag är en hjälte.
Dessutom har du gjort mig till en bättre man.
Du råkar inte ha en svärdsmed där inne, va?
- Nej. Det är omöjligt! - Jag vet, det är orättvist.
Enkelt.
- Yaeko? Jag hade slutat hoppas. - Vi ska rädda dig!
Jag är Hiro. Det här är svärdmannen Takezo Kensei.
- Han ska rädda er. - Kensei?
- Jag trodde att ni var ett fyllo. - Jag är en hjälte.
Kensei, befria min far.
Jag kan inte ge mig av. Vitskägg har byggt en arsenal av gevär.
Tusentals. Jag måste förstöra dem.
Gevär är inte tillåtna i Japan.
Inte än i alla fall.
De finns här på grund av mig. Jag berättade hur man tillverkar dem.
Vitskägg sa...
...att om jag inte hjälpte honom så skulle han döda dig.
Han planerar att störta kejsaren.
Om han använder gevär-
- innebär det slutet för svärd och samurajer.
Stoppa dem och förstör gevären! Det är så ni räddar Japan!
Då så.
Kensei ska slå sönder gevären.
Vi måste gå nu. Solen stiger.
Får jag tala med er en stund?
Jag är skyldig er en ursäkt. Det jag bad er göra var fel.
Jag har jobbat här i 30 år. Det har inneburit många svåra beslut.
Vissa ångrar jag än.
Nu har jag att göra med nån som är farlig för oss alla-
- och jag är rädd att det fick mig att gå för långt.
Mappen ni höll - Adam Monroe.
Ja. Ni är värdefull för oss, dr Suresh.
Inte bara för ert blod och er kunskap utan för att ni håller koll på oss.
Jag kan inte ta Molly härifrån än men jag litar inte på er.
Jag vet. Vi har båda mycket att förlora.
Jag har tillgång till nån som kan förhindra ytterligare missförstånd.
Låter det bra?
Jag har väl egentligen inget val?
Svärdsmeden flyr!
Vad hände?
Vad har du gjort?
- Hur kom vi hit, Hiro? - Jag vet inte.
Vi bör leta reda på Kensei. Han kan förklara allt.
Nej. Du gjorde det.
Du höll mig... och sen var vi här.
Du kan förflytta personer från en plats till en annan.
Du, med en mask.
Det var du, Hiro.
Hela tiden.
Du gjorde alla otroliga saker.
Jag ville bara fixa historien.
Du räddade mig från banditerna.
Det var du under körsbärsblommorna.
Hiro...
...älskar du mig?
Ja, det gör jag.
Väldigt mycket.
Allt jag älskade hos Kensei kom från dig.
Men rum-tid-kontinuum...
Den kyssen skapade en spricka i tiden.
Den förändrade mig för evigt, Ando.
- Var är resten? - Det är allt. Slutet.
Den sista skriftrullen.
Det måste finnas mer! Min vän har inte återvänt än!
- Snälla! - Tyvärr.
Alejandro! Sluta!
- Jag gjorde vad jag måste för oss. - Lyssna på vad du säger.
Du är en mördare p.g.a. Honom. Jag gör inte det här.
Du måste välja.
Antingen försvinner han eller jag.
Låt bli, Alejandro.
Vi behöver Gabriel. Han kan föra oss till dr Suresh. Till frälsning.
Okej, han får stanna.
Men nästa gång dina ögon svartnar kommer inte min hand att finnas där.
Jag kommer att låta honom dö.
Jag ska hämta nåt till din läpp.
Jag vet att du inte förstår mig.
Men jag vill berätta varför jag hjälper er.
Det är den där ljuvliga kraften.
När jag återfår min förmåga ska jag döda dig...
...och din syster.
Och jag ska ta allting.
Om jag inte återfår min förmåga gör det inte så mycket.
Maya lär sig fort.
Hon är en blank, ny leksak.
Och hon är helt och hållet min.
Varför gjorde vi det där? Nån kunde ha sett oss!
Spänn av. Ingen såg nåt och ingen lär nånsin tro på Debbie.
Såg du hennes min? En klassiker.
- Kommer hon att återhämta sig? - Absolut.
Hon blev rädd men kanske lär sig att vara ödmjuk.
Claire!
Hoppas att jag inte stör. Debbie blåste 1,3.
Hon blev avstängd från hejaklacken direkt.
Så vi har en ledig plats. Vi ska träna på måndag.
- Får jag vara med? - Ja. Du var bäst på uttagningen.
Ni ska få fortsätta med ert. Vi ses på måndag.
Berätta en sak för mig.
Varför har du aldrig nämnt att du hade en dotter?
Den här dottern.
Hon dog, eller hur?
- Ja. Leukemi. - Jag beklagar.
Det var nog smärtsamt. Jag kan inte föreställa mig att mista Claire.
Allt du har kvar av henne...
...är dina minnen.
Det vore hemskt att förlora dem. Då har hon nästan aldrig funnits.
- Snälla, låt bli. - Ta dottern. Lämna ingenting.
Vänta! I lagerlokalen nära bangården, där vi jagade den flytande mannen.
Där hittar du dina tavlor.
Tack.
Och nu? Ska din vän se till-
- att jag glömmer att ni var här över huvud taget?
Jag önskar att det var så enkelt.
När din minnesförlust upptäcks spåras den till haitiern och min familj.
- Det får inte ske. - Vad gör du?
Du sa: " Få det att se ut som om du aldrig var där."
Så nu var vi inte det.
I stället skedde ett vanligt inbrott, meningslöst mord...
Jag erbjuder dig en utväg!
Du kan sluta fly!
Skjuter du mig finns ingen återvändo. Du dömer dig till helvetet!
Jag vet.
Kensei, jag har letet i timmar!
- Vi måste förstöra Vitskäggs gevär. - Gör det själv.
- Är nåt på tok? - Jag såg dig.
Jag följde efter, för jag var orolig för Yaeko. Jag älskar henne.
- Och du förrådde mig. - Nej.
Jo, du kysste henne.
- Det var en olyckshändelse. - Att du kysste henne?
Att jag blev kär i henne och hon i mig.
- Jag är hemskt ledsen. - Du ljög hela tiden.
Du visade att jag är osårbar, sen sårade du mig värre än svärd kan.
Hon är er prinsessa. Jag vet det.
Jag svär att stå emot kärleken. Den kyssen blir vår sista.
Men världens öde vilar i våra händer. Vi måste stoppa Vitskägg.
Okej, karp.
Kom så går vi.
Bra gjort. För det här får ni vad ni än önskar er.
Er förklaring: Ett oförberett Burger Bonanza-seminarium på högkvarteret.
Varsågod.
- Vad är det? - Info, telefonnummer.
Om ni har några frågor kan ni ringa oss när som helst.
Dessutom... Varsågod.
Den är full. Allt från kampsporter till rörmokeri.
Alla färdigheter ni önskar er har ni nu till hands.
Stöd, råd och nu gåvor.
Ni är som min egen Oprah.
Ni har en otrolig gåva, så se er omkring.
Den här stan tycks behöva nåt otroligt.
Tack.
Då så.
Hej, dr Suresh.
- Niki? Hur mår du? - Jag mår bättre nu.
Jag är mig själv tack vare Företaget. Jag ska jobba med dem ett tag.
- Så du är... - Din nya partner.
Jag förväntade mig inte att hamna här-
- men jag är skyldig dem så mycket.
Bob sa att ni hade svårt att lita på varandra.
Han vill att jag förhindrar ytterligare missförstånd.
Det är väl okej?
LAGERLOKAL ODESSA I UKRAINA
Vad betyder det?
- Är du redo? - Ja.
Vad är det här för ställe?
Jag vet inte.
Nån visste att jag skulle komma.
"Vi hade rätt om Företaget. Världen är i fara. Det hänger på oss."
- Känner du igen namnet Adam? - Nej.
Jag vet inget om nåt av det här.
"Världen är i fara." Vad ska jag göra?
Det ska vi lista ut.
Snälla, berätta vem jag är och vad som väntar i framtiden.
- Peter, hur kunde vi...? - Jag vet inte.
- Vi är i New York. - Var är alla?
- Det är en evakueringsorder. - "Den 14 juni 2008."
Det här är nästa år.
Fortsättning följer...
TILL MINNE AV TIM SUSCO